ÚS o nálezu informoval v úterý na svém webu. Ve věci rozhodoval podruhé a opět zrušil verdikt Vrchního soudu v Praze.
„Nezletilá stěžovatelka se od dětství neztotožňuje se svým mužským pohlavím, cítí se být dívkou a v běžném životě se jako dívka identifikuje. V roce 2014 u ní byla diagnostikována vývojová vada – porucha autistického spektra. V roce 2018 byla stěžovatelka hospitalizována na chlapeckém oddělení dětské psychiatrie. Po skončení hospitalizace se stěžovatelka svěřila matce, že byla v průběhu hospitalizace opakovaně znásilňována (přinejmenším) jedním spolupacientem,“ uvádí v tiskové zprávě.
Oběť byla retardovaná. Potřeboval se vybít. Sexuálním násilníkům nahrávají předsudky![]() |
Znásilnění se podle soudu odehrálo v roce 2018. Oběti bylo tehdy 12 let. Při hospitalizaci v psychiatrické léčebně bylo dítě umístěno na chlapeckém oddělení a s mladistvými, u kterých bylo zaznamenáno sexuálně nežádoucí chování.
Znásilnění se podle ÚS odehrálo opakovaně. Nález hovoří „přinejmenším“ o jednom pachateli, který byl usvědčen a odsouzen. Kromě povinnosti zaplatit odškodnění soudy pachateli uložily 18 měsíců vězení s podmínečným odkladem na tři roky.
Místo půl milionu má zatím 150 tisíc
Dítě požadovalo celkem 500 tisíc odškodné. Krajský soud mu nejprve přiřkl 75 000 korun, což následně potvrdil i Vrchní soud v Praze. Ústavní soud verdikt vrchního soudu v roce 2021 po stížnosti zrušil, případ tak vrchní soud musel znovu otevřít. ÚS tehdy uvedl, že suma je „excesivně nízká“, v nálezu zdůraznil, že nelze snižovat odškodnění s argumentací, že oběť není schopná kvůli svému postižení plně chápat zásahy do svých práv.
Není také podle něj správné nutit oběť znovu se domáhat práv v civilním řízení - v podobných případech s mimořádnými okolnostmi je lepší vše vyřešit už v trestním řízení.
Vrchní soud následně rozhodl o dalších 75 000 korunách, kdy se zbytkem nároku (350 000 Kč) stěžovatelku opět odkázal na řízení ve věcech občanskoprávních. Ústavní soud v úterý tento verdikt také zrušil.
„Vrchní soud opět dostatečně nepřihlédl ke stěžovatelčinu specifickému postavení zvlášť zranitelné oběti a přiznal jí znovu nízkou náhradu nemajetkové újmy. Za nezměněného stavu nerespektoval závazné závěry předchozího nálezu Ústavního soudu, a porušil základní právo stěžovatelky na nedotknutelnost osoby a soukromí, ve spojení s právem na soudní ochranu,“ konstatoval Ústavní soud. Případ tak znovu míří na vrchní soud.
16. prosince 2021 |